MOSKVA, 1985
Da? -Odkrili so te. Takoj pojdi na veleposlaništvo. -Prav.
Da.
Kaj je? Kaj se dogaja?
Gospodična, pojdite z nama.
Samo z nama pojdite. -Prosim, ne. Počakajte!
Pozdravljeni. Kje lahko najdemo Roberta?
Stoj! Zgrabi ga!
Gremo. -Prevajam. -Vstanite!
Prevajam. Kaj se dogaja?
Pokažite mi osebno izkaznico. -Ameriška državljanka sem.
Je kaj narobe?
Gospa? -Pokličite veleposlanika Hartmana. Recite, da gre za kodo 13. -Oprostite?
Diplomatka sem. Takoj ga pokličite! -Počakajte tu.
Hočem, da svojim prenesete sporočilo.
Lahko to storite zame?
Hvala.
CENTRALNA OBVEŠČEVALNA AGENCIJA
Sranje!
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Prevod in priredba Lorelei
ANNA
5 LET KASNEJE
MOSKVA, NOVEMBER 1990
Ja? Ne, le tri sem dobil. Na enem mestu še nisem poskusil. Na tržnici.
Tip, ki sem ga sinoči spoznal v klubu, mi je dal namig.
Nekakšen lokalni playboy.
Kdo ve, kaj lahko pričakujem, a je na poti na letališče, torej... Ja, seveda. Adijo.
Pazi, kod hodiš!
Oprostite. Želite? -Oprostite, ne govorim rusko. Angleško?
Angleško, kitajsko, francosko, japonsko, kar želite. Katera vas zanima?
Iskreno, zanimate me vi.
Sem iskalec talentov za pariško modno agencijo. Iščem bodoče zvezde.
Bi rada postala manekenka v Parizu?
Že v Moskvi imam veliko dela. -S prodajo punčk? -Ne.
Na univerzi študiram biologijo. -Ni ti treba nehati.
Veliko deklet se šola. -Nič ne vem o manekenstvu.
Gotovo se hitro učiš. In mi poskrbimo za vse.
Učenje, nastanitev, vizo, dokumente.
Kako ti je ime? -Anna.
Anna, lahko snameš šal, da vidim tvoje lase?
Ja, veličastno.
Živijo, dobrodošli. Vam lahko pomagam? -Ja... -Anna!
Živijo. -Dobrodošla v Pariz, tvoj novi dom!
Kako si? -Dobro. -Daj mi to. Torej, to je agencija.
Kakšen je bil let? -Odličen. -Sijajno. Me veseli.
Naj te predstavim. To je Dorothee, tvoja posrednica, najboljša na tem področju.
Te pokličem kasneje. Živijo, kako si? V Franciji se dvakrat poljubimo.
Tvojo fotografijo sem že objavila. Ljudje so nori nate.
Druga dekleta so že ljubosumna. Izvoli. -Hvala.
Kar nekaj Ann imamo, zato sem ti dodala M. Anna M. pomeni ljubezen po francosko.
Naša nova zvezda je tu, pa mi nihče ne pove! -John McKee, veliki šef.
Vesel sem, da si z nami. Menda bo Dorothee skrbela zate.
Ne vem, katera ima večjo srečo. -Jaz. -Dobro.
Bi šla pogledat svoje stanovanje?
Seveda. -Dobrodošla v novem domu. Prosim, ne izgubi ključev. Dragi so.
Najprej pa najpomembnejši prostor, kuhinja, z našo slavno Inge. Živijo.
Ja, razjarjena Inge. -Na srečo Inge skrbi, da se tu da živeti.
To je jedilnica in dnevna soba s Petro in Sonio. Živijo.
Hvala, Inge. -Jebi se, Inge. -Kako sta smešni.
Ta dekleta ne bodo ostala, so na poti v Tokio.
Mislim, da je tvoja soba tu.
Ups, napačna Anna. Toliko Ann imamo na agenciji. Kaj? Pokličem kasneje.
Omare, omare, omare. In tu je Renata. -Živijo. -Živijo.
Tvoja soba in tvoja kopalnica.
In to je Maude. -Živijo. -Živijo.
Anna.
Če boš kaj potrebovala, veš kje me najdeš.
Hvala. -Naj ti pokažem tvojo sobo.
Morda ni, kar si pričakovala, a ko boš začela delati,
te bomo lahko preselili v lastno stanovanje.
Zabava se začne na snemanju. Naslov za jutri, tvoje prvo fotografiranje.
Se ne bom najprej učila? -Praksa je boljša od teorije.
Dali smo te k najboljšemu. Mariu Conti. V dobrih rokah si. Moram iti.
Ugasnite to prekleto glasbo! To ni nočni klub.
Nisem še videl tako kričeče bele. Bi mi rad skuril mrežnico? Zamenjaj jo.
Oprostite, gospod. -Dobrodošel v srednja leta.
Punce, žal mi je, da sem pozna. Morala sem na metro, nisem dobila taksija.
Kako si, ljubica?
O, bog, kaj je to? -Nič. Bila sem mlada in neumna.
Kdo pa ni bil? -Najdi nekaj! Hej, Katarina Velika.
Obleci to. In nehaj ji pacati to sranje po obrazu.
Takole. To pa je prava glasba!
Ven. Ven iz mojega kadra. Stran. Takoj. Je v redu?
Uspelo ti je. Dobro, poglej me.
In nasmej se. Sprosti se in se nasmej.
Obrni se, obrni. Kakšen dolgčas. Obrni se.
Stoj. Dobro. Joške ven. Potisni jih ven. Potisni joške ven. Dobro.
Več čustev! Odlično.
Ja. Dobro.
Ja!
Ja. Noro, popolnoma noro.
Živijo, Anna. -Živijo, Renata.
Kaj hudiča delate v moji sobi? -Največjo posteljo imaš, moja je premajhna.
Pridi, pridruži se nam. -Ne, hvala.
Le za nocoj.
Umakni se! Bi nehal?
Izvoli.
Oleg, prijatelj! Vesel sem, da si lahko prišel.
John. -Od kod si tokrat priletel? -Saj veš, od tu in tam.
Svetovni skrivnostnež. Pridi, pridi.
Imamo nekaj novih talentov. To je Milena, Brazilka, ki smo jo speljali od Elite.
Latinsko ameriški rudnik zlata. -Kdo pa je tista tam?
Anna M. Pred kratkim je prišla iz Moskve. Te predstavim?
Ne, moral bi počivati. Časovna razlika me muči. -Ne, ne, pridi, pridi.
Pred mano ti ni treba igrati. Partner si.
Spoznaj svojo novo zaposleno. -Nekaj ti prinesem. -Hvala.
Anna! Naj ti predstavim Olega Filenkova.
Tvoj sonarodnjak in partner v podjetju.
Živijo. -Manjšinski partner. -Pustil vaju bom, da poklepetata o stari državi.
Divja zabava. Stanujete v Parizu?
Ne, stanovanje imam v Londonu, večinoma pa sem v Sankt Peterburgu.
Zima v Evropi. -Spomladi ni lepšega mesta.
Vsako leto tam organiziram zabavo v čast prihoda pomladi. Vesel bom, če prideš.
Šele september je. -Menda hitro dobivaš naročila, skušam prehiteti gnečo.
Ja, zelo sem zaposlena. Vse se odvija tako hitro.
In če bi te povabil na večerjo,
bi tudi to bilo prehitro?
Ne, ne, ne, ne, ne. -Kaj je narobe. -Nič, le prehitro je.
Lahko dobim še malo šampanjca? -Seveda. Ampak minilo je že dva meseca.
Skoraj vsak dan sva se videla in užival sem v vsakem trenutku.
A ti me poljubiš in zapustiš.
In spet me poljubiš. Sem le igračka? -Ne, seveda nisi. Samo...
Žal mi je, da moram to reči,
a nočem biti le ena od deklet, ki jih boš zavrgel.
Povabim te na vsak dogodek, na vsako večerjo.
Vsak večer te peljem ven pod roko, da te lahko razkazujem pred celim Parizom.
Kaj še moram reči, da bi te prepričal?
Hvala. Ne vem. Morda bi mi lahko povedal kaj več o sebi.
Kako to misliš?
Na primer, kaj delaš, s čim se ukvarjaš. Bojim se, da si morda vohun.
Ljubica, povedal sem ti, da delam na uvozu in izvozu. Dolgčas.
Tu in tam prestopim kakšno mejo zakonitega.
Kakšno mejo?
Povsod po svetu so sankcije proti raznim državam.
Kdo nastrada? Voditelji? Nikoli.
Ljudje trpijo. Njim pomagam. -Kako? -Potrebujejo hrano.
Zdravila. Nafto. Surovine. To jim priskrbim. -Hrano in zdravila?
Občasno tudi orožje.
Od kdaj je orožje surovina? -Če je za obrambo ali svobodo...
Veliko državam tako pomagaš?
Sirija.
Libija, Somalija. -Dobro, nehaj. Nočem vedeti. -Čečenija. -Nehaj!
O tem ne bi smel z nikomer govoriti.
S tem veliko tvegam. Hočeš dokaz? Tu ga imaš.
Moje življenje za tvojo ljubezen.
Kje je kopalnica?
Daj mi trenutek.
TRI LETA PREJ
Ljubica, najboljša si.
Všeč ti je bilo, kajne?
Ti je bilo?
Je bilo tudi tebi lepo?
Seveda ti je bilo.
Zmanjkalo nama je pijače.
Opoldne je.
Ne smem piti opoldne?
Si skadila vso travo?
Midva sva jo.
Kaj delaš? Naj vidim.
Rada bi se pridružila mornarici?
Ne delaj sranja. Na test za droge boš morala.
Lahko neham. -Ne skrbi za denar. Jaz bom poskrbel za vse.
Poslušaj, ljubica. Nekaj velikega imam v planu, potem lahko skupaj uživava.
Mi zaupaš? Saj mi zaupaš, kajne? -Ne vem.
Kaj to pomeni?
Ne veš? Ne verjameš vame?
Poslušaj me, ko se pogovarjam s tabo.
Spomni se, kdo te je spravil z ulice.
Če ne bi bilo mene, bi se prodajala za hrano.
Ni tako? Jaz sem te rešil. Spustil sem te v svojo hišo, v svoje življenje.
Brez skrbi si se zadevala vsak dan.
Ti si me spravil v to. -Ti nehvaležna prasica!
Misliš, da mi je bilo lahko kot tebi?
Ne! A nikoli nisi zadovoljna, vedno hočeš še več. Več in več!
Glej me, ko ti govorim.
Prasica!
Bolje zate, da se opravičiš. Še klečeplazila boš.
Po kolenih. Še preklete posode ne moreš pomiti!
Ali kupiti hrane. Vsega nama je zmanjkalo.
Prasica mala!
Iskal sem te. Skoči noter.
Čigav avto je to? -Tvoj, punči!
Od danes naprej se boš vozila z Benzom.
Je ukraden? -Seveda ne. Sem ti rekel, da imam nekaj velikega v planu.
Življenje bo čudovito, kot sem ti obljubil.
Pridi, vstopi. -Kaj ona dela tu?
Ja, imaš prav, vem...
Izgleda čudno. Greva domov, ti bom vse povedal, prav?
Se vidiva tam.
Daj, no. 20 minut hoje je do tja. Pridi v avto.
Vrata. Prosim, vstopi.
Gospa.
To ni pot domov.
Moram se ustaviti na bankomatu.
Tu nimamo bankomatov. -Zdaj ga imamo. Prvega.
Nika ve, kje je.
Bančno kartico potrebuješ. -Poskrbeli smo za to.
Kupila ti bova novo obleko.
Tudi jaz hočem lepo obleko. -Dobila jo boš, ljubica.
Petya, spusti me ven!
Seveda. -Tam je!
Tu smo. -Petya!
Pet minut mi bo vzelo.
Gremo.
Ven! -Amerika.
Utihni, prekleto!
Tvoj PIN. Kakšen je PIN?
Tri.
Pet.
Devet.
Sranje! Nima štirih jurjev! -Poskusi s tremi!
Bolj tiho bodi. -Meni govoriš?
No?
Sranje, kje je denar?
Povej mi, kje je denar.
Piotr!
Greva domov. -Delam.
Daj mi PIN te kartice.
Sranje!
V redu je.
Piotr! Piotr!
Ven!
Piotr! Policija je! -Nisem slep!
Piotr!
Kaj delaš? Spravi se noter!
Ne streljaj!
Kaj za vraga delaš? -Daj, no.
Piotr.
Greva domov.
Ja, greva domov.
Domov.
Spakiraj. Čez pet minut greva.
Anna Poliatova?
Menda govoriš angleško.
Imela boš vprašanja, na katera bom odgovoril. Najprej pa poslušaj.
V življenju vsi kdaj pridemo do prelomnice.
Večinoma je ne opazimo, dokler ni že prepozno.
A jaz sem tu, da ti povem, da je to tvoja prelomnica.
Vsako razpotje ponuja več možnosti.
Le pravo pot moraš izbrati.
In včasih moraš te odločitve sprejeti na hitro.
Anna. Pridi, morava iti.
Kako veste, da govorim angleško?
Pred par dnevi si oddala vlogo za sprejem v mornarico. Zakaj?
Pridružila bi se čemurkoli, da bi pobegnila iz tega usranega življenja.
Tvoj oče je bil poročnik. A tega v prijavi nisi zapisala.
In bila si kadetka Vojaške akademije v Omsku.
A si šolo pustila pri 17. -Po smrti staršev.
Tu piše, da imaš rada šah.
Znam ga igrati.
Tvoj profil nas zanima.
Imaš talente, ki ti jih lahko pomagamo razviti.
Na primer? -Oster um. Mirni živci pod pritiskom.
Tudi določena mera jeze je lahko koristna.
Večinoma pa, ker si še surovec za ključ, ki lahko odpre mnogo vrat.
Mi ponujate službo? -Ponujam ti nov začetek.
Eno leto vojaškega urjenja. Štiri leta operative na terenu.
In ko je tega konec?
Pred petimi minutami nisi imela prihodnosti. Zdaj hočeš vedeti, kaj ti prinaša?
Po petih letih lahko greš.
Videla sem te.
To pomeni, da odidem s tabo ali pa sploh ne.
Vidiš?
Sem rekel, da imaš oster um. -Ne.
Nobena tvoja ponudba mi ni všeč.
Mislim, da si se narobe odločila.
Govoriš o prelomnicah in izbirah.
To so le lepe besede.
Ki bi me pripeljale v novo usrano mesto v novi usrani škatli.
V svojem življenju imaš pravico sama sprejemati odločitve.
Iti sem, iti tja. Reči da, reči ne.
A življenja ne moreš zavrniti.
Tvoje življenje ti je bilo podarjeno.
Kdo ti ga je podaril?
Moji starši.
In tako jih boš počastila?
Bi to tvoj oče želel zate?
Njuni življenji sta končani. Tvoje ni.
Imej malo zaupanja. -Glej, kam me je pripeljalo moje zadnje zaupanje v moškega.
Nikoli ne zaupaj moškemu, Anna.
Zaupaj vase.
Dobro.
3 LETA KASNEJE
Kako ji gre? -Živčna je.
Je kaj hodila okrog? -Večinoma je sedela. Kakšno uro.
Je prosila za vodo? -Ne.
Pa njeni čevlji? Se je igrala z njimi? Si jih je obuvala in sezuvala?
Ne da bi opazil.
Oprostite, da ste čakali. Bi čaj ali kavo?
Ne, hvala. -Tudi sam skušam omejiti kofein. Tretja ura se bliža.
Oprostite, da se nisem predstavil. Sem agent Leonard Miller.
V Parizu sem na nalogi. Le pomagam francoskim kolegom.
Prijazen sem. Vi pa doživljate pravljico, kajne?
Od prodajalke zelenjave v Moskvi do vrhunske manekenke v le šestih mesecih?
Prodajala sem babuške, ne zelenjave.
To je mala ruska punčka. -Dobro.
Kot tista zgodba Deklica z vžigalicami. Jo poznate?
Deklica prodaja vžigalice in umre, ker je tako mrzlo. Depresivno kot hudič.
Ampak vi ste pobegnili.
Kakšen odnos ste imeli z Olegom Filenkovom?
Je partner v agenciji in občasno ga srečam.
Je bil vajin odnos kdaj bolj oseben? Intimen? Seksualen?
Flirtal je z mano, a vsi to počno.
Mora biti pa naporno se ves čas otepati moških.
Navadiš se. -Kdaj ste ga nazadnje videli?
Mislim da prejšnji teden.
Oleg je umrl v torek, 27., v predsedniškem apartmaju hotela Le Meurice.
Slučajno ste tega dne vstopili v Le Meurice točno ob 13:37.
G. Filenkov vam je sledil ob 13:58.
Enkrat med 14:00 in 17:00 je Olegu in njegovim stražarjem nekaj pokvarilo dan.
Vi ste iz hotela odšli ob 14:23. Mi lahko to razložite?
Sedela sem v hotelskem baru in ga čakala, a ga ni bilo.
Rekel je, da bi rad šel z mano na pijačo in...
Ja, vedela sem, kaj to pomeni. -Fuk? Sklepam, da fuk.
Vznemiril sem vas, oprostite.
Hvala. -Ste opazili kaj sumljivega?
Na primer? Orjaka, ki z mačeto mašira skozi avlo?
Ne, prej z Beretto 92 z dušilcem.
Ne morete pogledati hotelskih varnostnih kamer? -Ste jih opazili?
Povsod so. -Posnetki so bili izbrisani.
Kot bi imeli opravka s profesionalci.
Glejte, nova sem v mestu. Delam.
Preživljam se, tega nočem izgubiti.
Imam zelo ljubosumno punco.
Morda bi spala z njim, a nisem.
Ne bi bilo nezakonito, ne? -Še nikoli nisem bil na modni reviji. Mora biti neverjetno.
Lahko vam priskrbim brezplačne vstopnice, če želite.
Res? Hvaležen bi bil. Nekaj časa bom v Parizu.
Morava ostati v stiku.
Se vidiva.
6 MESECEV KASNEJE
Ne vem, kaj si lahko z njo pomagam. Nikakršne izobrazbe nima.
Odvisnica je.
Eno leto je že čista. Pri vseh predmetih ima odlične ocene. Poglejte.
Ostrostrelstvo. Igra. Vse premaga v šahu.
Kaj mi mar, če igra šah. Bilo bi mi mar, če bi znala popraviti moj grelec.
Noži, 100 odstotkov. Vožnja.
A njen profil ne ustreza temu, kar iščemo.
Za pofukati je, priznam. A razen tega, ne vem kaj naj z njo.
KGB rabi pametne agente, ki znajo oceniti razmere, reagirati hitro in ustrezno.
Mislila sem, da so naše zahteve jasne. -Urila se je s tem v mislih.
Njena splošna razgledanost, iskanje možnosti na kraju samem.
Je zelo inteligentna. -"Za pametno ravnanje potrebuješ več kot inteligenco." Dostojevski.
"Kot ujetnik na dnu globokega vodnjaka,
"ne vem, kdo sem, ne kaj me čaka.
"Da, jasno mi je, da v tej kruti in trdovratni borbi s Satanom,
"mi je usojeno zmagati.
"Um in telo se bosta zlila v popolno harmonijo.
"In vladavina volje se bo začela."
Čehov. Galeb, prvo dejanje.
Igra v igri. -Vaša najljubša.
Kako si to vedela? -Delam za KGB, punči.
Ni bila...
Vzela jo bom.
Poskusno.
Če se ne bo obnesla, jo pošljem nazaj v vreči za trupla. -Zmenjeno.
Pridi.
Pri eni od zadnjih miz bo sedel.
Pištola?
Ima kaj stražarjev? -Kako naj jaz to vem? Naj opravim tvoje delo? -Ne, zmorem sama.
Na koncu pridi ven z njegovim telefonom pri zadnjih vratih, v avtu bova. Imaš pet minut.
Gospodična? -Prijatelje iščem. -Prosim, izvolite.
Tri minute.
Pet minut, greva. -Pa njegov telefon?
Našli bomo drug način. -Pa ona?
Če ne more opraviti naloge, me ne zanima.
Morala bi ji dati dodatno minuto.
Zakaj? -Ker je to nalogo nemogoče opraviti v petih minutah.
Nesreča je dober učitelj.
Dodatna minuta je mimo, greva.
Izvolite.
Dala sem ti pet minut, potrebovala si pet ur. Odlično.
Pištola sploh ni bila nabita.
Svojo opremo bi morala preveriti.
Past ste mi nastavili.
Veš, zakaj šepam?
Do zdaj si gotovo že prebrala moj dosje.
Manjša nesreča. V Čečeniji.
To je uradna verzija.
V resnici so me med urjenjem pustili v gozdu Karakan v Sibiriji.
Tam so volkovi. In volčje pasti, zakopane v snegu.
Jekleno čeljust sem tri dni vlekla za sabo.
Ko sem se končno vrnila v tabor, mi je inštruktor podal izvijač
in rekel, "Težave nikoli ne pošljejo opozorila."
Žal mi je.
Ne bo se ponovilo. -Ne, ne bo se.
Dva tedna imaš za priprave. Pametno ju izkoristi.
Stavba tri, 11. nadstropje, stanovanje 25.
Dobrodošla v svojem novem domu.
Hvala.
Halo? -Si se namestila?
Ja. Še ena siva škatla.
Zdi se, kot bi bila spet na začetku. -Potrpljenje, tvoj prvi dan je.
Vem, vem.
Bi šla na večerjo? -Z veseljem.
In rada bi te videla.
Odlično. -A Olga mi je naložila kup dela.
Moram se pripraviti. -Seveda.
Se razume. -Veš, da bi rada...
Vem, vem. Kar uči se. To je pomembno.
Pa kdaj drugič. -Ja, kdaj drugič.
Torej si plačan, da iščeš dekleta? Jaz to delam, pa mi nihče ne plača. -Ni tako lahko.
Na vsakem potovanju naj bi našel pet ali šest deklet, a zdaj imam težave.
Težko najdeš lepa dekleta v Moskvi? Nekaj delaš narobe. -Ne le lepa.
Iščemo nekaj izvirnega. Bisere. Dragulje.
Takih je malo, celo v Moskvi. -Si poskusil na tržnici v parku Izmailovsky? -Izmail...
Park Izmailovsky. -Ne. -Ti napišem? -Ja, prosim.
Prihaja na tržnico, pri tebi bo čez pet minut. -Razumem.
Narobe je zavil. -Prehiti ga.
Glej, kod hodiš.
Oprostite, ne govorim rusko. -Z njim govori. -Skrajni čas. Gremo.
Anna M. pomeni ljubezen po francosko. Na zdravje!
-Da? -Kako gre? -Razkazuje ji.
Si preveril agencijo? -Med vikendom. Precej običajna. -Pa stanovanje?
Pet deklet, razmeroma čiste. Nekaj drog, skromni dosjeji.
Naj me pokliče, ko se bo nastanila.
Jaz sem. -Kako kaj tvoje novo življenje?
Lažje bi bilo, če bi živela sama. -Moraš se infiltrirati, nisi na dopustu.
Dali so mi novo ime. Zdaj sem Anna M. -M kot Moskva?
Kaj drugega bi lahko bilo? -Zelo izvirno.
Kakšne so tvoje sostanovalke? -Lahko jih obvladam.
Neka Francozinja me ves čas osvaja. -Kakšen je seks?
Kako veste? -Delam za KGB, punči.
Seks je odličen. Hočete podrobnosti?
Ne. Ni treba nehati. Dekle ob tebi pomaga odganjati plenilce.
Le naj ne vpliva na tvoje delo.
Tvoja tarča pride v Pariz naslednji mesec.
Bodi pripravljena. -Bom.
Morda ne bi smela piti na prazen želodec. -Nekaj ti bom prinesla. -Hvala.
Anna! Naj ti predstavim Olega Filenkova.
Tvoj sonarodnjak in partner v podjetju.
Živijo. Divja zabava. Stanujete v Parizu?
Stanovanje imam v Londonu, večinoma pa sem v Sankt Peterburgu.
Zima v Evropi.
Ja, enkrat dolgo nazaj s svojo teto.
Nimate boljšega kota? -Imamo tri kamere.
Nočem več kamer, ampak boljši kot! K vragu s to slabo sliko!
Je to najboljša tehnologija, ki jo Moskva premore?
Lahko bi uporabila svoj jebeni teleskop!
Če bi te povabil na večerjo, bi bilo tudi to prehitro? -Bingo.
Gospa.
Se vidiva.
Kakšen je? -Pameten. Privlačen. Pa malo kreten. -Tipično za CIO.
Je omenil posnetke? -Le da so bili izbrisani.
Imajo posnetke, na katerih se vidi najin prihod in odhod.
In? -Kot sem rekla, le malo me je izprašal, nič več.
In potem te je kar izpustil?
Dobra lažnivka sem. -Ne, ne, ne.
Ne, če bi lagala, bi vedel. To je torej vse o njem? -Ja, vse.
Ne sili v težave do nedelje, ko se vračaš v Moskvo. -Za stalno?
Jaz postavljam vprašanja.
Ja? -Jaz sem.
Kar čedno.
Jo boš obdržala? -Hotela sem tvoje mnenje.
Nobene družine, navezanosti na kogar koli ali česar koli.
Nobenega vpliva nimamo. Kadarkoli nam lahko obrne hrbet.
Bila je dobro izurjena. -Nekatere njene odločitve so nepotrebne.
"Napadalci včasih obžalujejo slabe poteze, a veliko huje
je večno obžalovati zamujene priložnosti." -Lenin? -Kasparov.
Menda si dobra v šahu. Morala bi kdaj igrati.
Imaš kakšno vprašanje?
Odslužila sem dve leti. Eno na urjenju, eno na nalogi.
Moram ostati v Moskvi, ko se izteče mojih pet let, ali lahko grem, kamor želim?
Kaj pomeni "pet let", Olga?
Z vsem spoštovanjem, redki so v mojem oddelku zdržali pet let.
Razen tebe. -Razen mene.
Kaj to pomeni zame?
Za KGB delaš letos, naslednjih pet let, deset let.
Bodi srečna in ponosna, da lahko služiš državi.
S spoštovanjem, srečna in ponosna služim svoji državi.
V dveh letih sem odstranila 27 tarč. Rečeno je bilo...
KGB lahko zapustiš le na en način.
Bi rada izvedela, na kakšen?
Ne, gospod. -Torej se ne igraj z mano.
Razen šaha.
Si za eno partijo?
Morda kdaj drugič.
Dobro.
Živijo. -Pridi noter, pridi.
Živijo, punči. -En teden že pripravljam stanovanje.
To je kuhinja. Veliko ruske hrane zate.
To je dnevna soba. In najpomembnejši prostor...
Spalnica. Pridi, pridi.
Vidiš?
Dobiva nastope, služiva denar in zdaj imava svoje stanovanje, kot je Dorothee obljubila.
In čisto najino je. Lahko spiva, kjer hočeva.
Lahko jeva, kjer hočeva. In lahko...
Fukava, kjer hočeva. Torej, kaj bi najprej? Kosilo ali seks?
Pravzaprav bi šla na sprehod. -V dežju?
Nehalo bo.
Kaj je narobe?
Nič.
Nisem imela časa za počitek in biti sama.
Kakšen je bil teden z družino?
Napet.
Razumem. Ti pojdi na sprehod. Jaz bom skuhala večerjo.
Ti pa se vrni s steklenico vina, kaj praviš? -Seveda.
Potem pa prav.
Ja? -Živijo.
Malo počakaj.
Anna, katera številka je to? Je zavarovana?
Prijazna Japonka mi je posodila telefon.
Kakšno je novo stanovanje?
Lepo. Moderno.
Je kaj narobe?
Je to zdaj moje življenje? Da kradem telefone in čakam, da me ustrelijo v čelo?
Naj ti Vassiliev ne pride do živega.
So drugi načini... -Nakladal si o izbirah in poti
ter mi obljubil svobodo po petih letih. Mislil si, da bom do takrat že mrtva.
Priznam, vsem ne uspe preživeti.
A imaš možnost. Za zdaj le uživaj.
Daj si čas, Anna, čas je na tvoji strani.
Prepusti se toku.
Oblast se bo zamenjala, sovražniki lahko izginejo. Stori vse, da preživiš.
Čas bo poskrbel za ostalo. -Nekaj mi obljubi, Alex.
Karkoli.
Boš na moji strani, če nekega dne najdem pot na svobodo?
Potrudil se bom.
Se vidiva kmalu.
Vem, da prestajaš hude čase.
Ne vem, zakaj,
a tudi nočem vedeti.
A hočem, da veš,
da te ljubim takšno, kakršna si.
In tu bom, kadarkoli me boš potrebovala.
Prav?
Hvala.
MILANO Dobro, punce, dajmo. Ljubko, ja!
Zelo lepo, punce. A hočem bolj umazano.
Ja, lepo. Zelo lepo.
Ja, zelena obleka! Imaš jebeno čudovite noge.
Dobro, naslednji. Konec. Naslednji! Naslednji, ja? Dobro.
O, bog, to je bilo prekleto čudovito.
Čutimo, ne? Se počutimo dobro?
Dajmo, to je bilo zelo lepo.
Odlično je. -Veš, da moram ob 17:00 iti, ne? -Ni problema, še največ eno uro. -Odlično.
Lepo, dobro. Ne pozabite, ste princese, ne transvestiti.
Zato bi rad videl vašo ženstvenost, če lahko prosim.
Halo? Ja? Pozirajte, prav?
Si si opomogla od sinoči?
Dosti mi je tega.
Morda. Ja, lahko.
Anna, ljubica, skušam ustvarjati. Bi pozirala, prosim?
Prekleta trapa. -Anna, ne gani se.
Prosim, Anna, rabimo to službo. -Prosim.
Prinesi isto, kot sinoči.
Ja, ja, nocoj. Ta pa ni vesela. -O, moj bog!
Zdaj pa bodiva umazana. Nasmeh.
Pokaži mi svoj najlepši nasmeh.
Zakaj? Prekleto, kri! -Rekla sem, pokaži mi svoj najlepši nasmeh!
To je že bolje. Zdaj pa oponašaj psa.
Ja, bodi pes. Hov, hov.
Pridna kuzlica. -Au!
Daj roke, kamor spadajo.
Ta je dobra.
Končala sva.
Ne dotikajte se me, prekleto. Ne dotikajte se me!
Več kot uro zamujaš. -Prišla sem kakor hitro sem mogla. -Olga je že desetkrat klicala.
Daj mi preklet dosje in utihni!
Wurtenberg, 49, nemški diplomat, z veleposlaništvom na Poljskem.
Ves umazani denar s Srednjega vzhoda gre prek njega.
Ločen, brez otrok. Večkrat smo se približali, brez uspeha, ne da se ga kupiti.
Torej ga ne moremo izsiljevati. Ima pa eno šibko točko.
Naj uganem. -V Milanu uporablja storitve nekega Stefana.
To smo že uredili, Wurtenberg te čaka.
Pištola? -V kopalnici, za drugim umivalnikom. -Stražarji? -Eden. Hudobna baraba.
Na hodniku imamo kamero, noter je nismo mogli spraviti.
Podpore ne boš imela, torej, če bo kakšna težava... -Ne bo je.
Prinesi mi aktovko, ključe, dokumente in prstni odtis. Kakšno vprašanje?
Katera soba?
Če boš nadaljeval, boš moral plačati.
Skrajni čas. -Se opravičujem, promet.
Teden mode.
Smem v kopalnico? -Ja, a pohiti. Dosti časa sva izgubila. -Ne bom dolgo.
Dobro.
Tam si bila 12 minut. -Ni bil pripravljen sodelovati.
Kje je njegov prstni odtis?
Lahko ga dobimo s kovčka. -Ne, trapa. Nisi prebrala opomb?
Ja, sem. -Kje je potem njegov prekleti kazalec?
Morala bi... -Prinesti njegov prst, ja. Kot piše v opombah.
Kako naj mu kaj podtaknemo, če ne moremo namestiti njegovih odtisov?
Naj pošljem Mossana?
Ne, moja napaka je bila. Moja napaka, jaz moram to opraviti.
Potem pa vzemi še svojo uro. Nikoli ničesar ne puščaj.
Kaj še delaš tu?
Tako. Smo končali?
Ja.
Lahko grem zdaj spat? Ali moram ubiti in pohabiti še koga?
Kaj je narobe s tabo?
Tako sita sem vsega.
Ne morem...
Vzemi si dopust. -Kaj?
En teden na soncu. Kjerkoli želiš. Maude vzemi s sabo.
Počivaj, okrevaj. Preboli to, karkoli že je.
Hvala. -En teden. Nič več.
Punci, vama lahko plačam pijačo?
Če nisi milijonar, pojdi stran.
Kako je vroče. Bi šla v bungalov pod prho? -Kar pojdi, pridem za tabo.
Prav.
Živijo.
Si uživala na dopustu? -Ja, super je bilo. Celo darilo sem ti prinesla.
Izvoli, razglednica je.
Lepo. Čas je, da se vrneš na delo.
Kaj, hudiča? -Sranje.
Številka pet, se lahko obrneš, prosim?
Hej!
Gospodje, popolno, lepo. O, super.
Popolno. Draga, glej me. Ne premikajte se. Malo več Marie Antoinette.
Popolno.
Hej!
Dobro, zelo lepo.
Hočem ogenj. Potrudi se, potrudi se. Ogenj! Dobro!
Ja, še močneje, punči! Močneje!
Pokaži, kaj znaš! Daj, daj!
Letos si se dobro odrezala.
Naslednji teden letiš nazaj v Moskvo, šef bi te rad videl.
Nora si.
To sem potrebovala.
Jaz tudi.
Priznam, da sem sprva imel le malo vere vate.
Preveč lepa dekleta slej ko prej postanejo težava.
Zato zaposlujemo le grde.
Ko že govorimo o Olgi, prosila je, naj se ti podeli priznanje.
A ne pričakuj preveč. Nobene slovesnosti ni.
Ob koncu tvojega službovanja, bo tvoje ime vgravirano na zid ob vhodu
in tvoji dediči, če jih boš imela, bodo prejemali pokojnino.
Kaj misliš? Si zaslužiš to čast?
Šah.
Ne.
Mat.
ŠEST MESECEV PREJ
Zgrabite jo! Joseph, z mano.
Ne bodi presenečena, sem rekel, da se bova videla.
Zanima te, kako sem vedel, kaj se dogaja, kako dolgo sem ti sledil in vse to.
Imaš pravico vedeti, res. Morda se bova kdaj ob večerji pogovorila. Ampak...
Imava le pet minut, da skleneva dogovor, preden se začnejo tvoji spraševati, kje si.
Naj povzamem. -Razumem položaj. -Vseeno bom povzel, da se bova razumela.
Obesim ti lahko umor Olega Filenkova, stražarjev, uslužbencev Le Meurecea.
Poskus umora Fredericka Wurtenberga. Da ne omenjam špijonaže.
V eni uri te lahko spravim v francoski zapor ali pa zvlečem
na eno naših tajnih lokacij na Češkem, kjer bodo fini možje in žene
ameriških obveščevalnih kratili tvoje pravice, dokler se ne naveličajo.
Vidiš, v čem je težava.
Rešitev ena, ubijemo te. To reši naš problem, tvojega pa ne.
Pa še uniči najine načrte za večerjo. Druga rešitev,
delaš za nas in preživiš.
Večerja po želji.
Le to lahko ponudiš? -Nisi v položaju, da bi se pogajala.
Dobro, potem me ubijte.
Ponujaš isto sranje, ki ga dobim od svojih.
Bodi sužnja ali umri. Se nimate za boljše od Rusov?
Zgodovinsko gledano, seveda.
Ponudi mi kaj boljšega. -Omejene možnosti pogajanj imam.
Ne bom preveč zahtevna. -Dobro, povej, kaj bi te osrečilo.
Svoboda in zaščita.
Težke zahteve.
Reciva takole, za nas delaš tri leta, nato izgineš.
Si že bila v Arizoni? Vroče je, a suho. Tako pravijo, poleti še nisem bil tam.
Ne, delam največ eno leto. Dlje od tega moja krinka ne bo ostala skrita.
In hočem živeti ob morju. -Vancouver. -Premrzlo.
Dobro, kak predlog?
Havaji. -Havaji.
Havaji.
Prav, pa naj bodo Havaji.
Kako si me ujel? -Način, kako držiš torbico, te je izdal.
Od zdaj naprej si pod mojo zaščito.
In zaščito Združenih držav Amerike.
Tam si bila 12 minut. -Ni bil pripravljen sodelovati.
Kje je njegov prstni odtis?
Gospod, vrača se.
Niti besedice.
Njegov prst rabim. -O čem govoriš? -Njegov klinčevi prst rabim!
Ni šans, ne gre iz apartmaja. -Ne on. Samo njegov prst.
Čakajte malo, dogovor ni bil tak. Pomagal sem vam, zdaj je pa dovolj.
Položite ga na mizo. -Ne! Ne dotikajte se me!
Dobro, nadaljujte. -Ne, ne, ne, jaz moram opraviti.
Pri KGB nas učijo posebnega reza, da se ve, da nas niso prisilili.
Kakorkoli drugače, bo vedela, da je nekaj narobe.
Da ne boš z rezom izdala nas. -Jaz ti zaupam glede Havajev, ti pa mi zaupaj glede tega.
Že tako je desetkrat... -Dobro, razumem! Utišajte ga.
Gospod, globoko vdihnite. Dajte ji preklet nož.
Smo končali?
Ja.
Lahko grem zdaj spat? Ali moram ubiti in pohabiti še koga?
Pojdi na dopust.
Kaj delaš tu? -Prišel sem pogledat, kako si.
Lahko bi poklical. -Pri CII delamo na osebnih storitvah.
Je vse v redu? -Za zdaj.
Dobro, tudi z naše strani je vse v redu.
Težave nikoli ne pošljejo opozorila. -Presneto res.
Izgledaš spočita in zagorela.
Zakaj si zares prišel?
Na dopustu sem.
Ti si mi dala idejo, omenila si Bahame, pomislil sem na daiquiri na plaži.
Paše. Paše se sprostiti.
Pa še večerjo ti dolgujem.
Mislila sem, da je to po želji. -Je.
Pazil bom nate, Anna.
Skrbel za tvojo varnost.
Zdaj si z nami. Mi skrbimo za svoje.
Boš držal svojo obljubo?
Po enem letu mi boš pustil oditi?
Že iščejo hišo na Havajih.
Ne morem jamčiti otoka po izbiri.
Ni pomembno. -Ne, verjemi, je.
Še nisi bila tam?
Ne.
Zakaj potem Havaji?
Starši so imeli razglednico na hladilniku.
Izgledalo je, kot v sanjah. Ti?
Ja, rojen in odraščal sem tam.
Pravi otočan.
Moj oče je bil v mornarici, kot tvoj.
Všeč ti bo. Surfala boš, jedla mesne narezke. Kot v raju.
Osebno bom jamčil, da bodo tvoje sanje postale resničnost.
Bolje, da se malo posončiš, drugače boš preveč izstopal.
Ja, dober nasvet.
Če me boš potrebovala, veš kje me najdeš.
V omari?
Še smešna si. Popoln paket.
Končno imam dovolj denarja za začetek gradnje.
Prelepo območje je.
Ne predaleč od Saint-Tropeza. In ne predaleč od plaže.
Nobenih turistov. Popolnoma mirno.
Sama sem vse izrisala.
In premišljevala sem...
Z lastnimi rokami bi rada zgradila celo hišo.
Veš, da je moj oče bil mizar?
Anna.
Si me sploh kaj poslušala?
Ne. Niti besedice. -Kaj je narobe s tabo?
Kar javi se. Tako ali tako nisem lačna.
Ja?
Kako je kaj na dopustu? -Kar dobro.
Izgleda lepo. -Si že bila tu? -Ne.
Vohuniš za mano?
Svoje delo opravljam.
Tu mi je všeč. Sem že dala polog za bungalov.
To ni preveč smešno.
Kaj je narobe? -Zdi se mi, da nikoli ne bova šla na večerjo.
Verjetno imaš prav. -Namesto tega fukajva.
Živijo.
Si uživala na dopustu? -Ja, bilo je čudovito.
Čez pol ure moram biti na konzulatu. -Zamudil boš.
Kak premik?
Ne. -Čisto nič?
Čisto nič. -Prav, prekini.
Zate imam nalogo, ko se vrneš v Moskvo.
Kakšno nalogo?
Zadnjih 20 let imamo s KGB nekakšen odnos.
Ne prijateljski, ampak spoštljiv. Navsezadnje smo v istem poslu.
Z imenovanjem Vassilieva za direktorja se je to spremenilo.
Potrebujemo nekoga od znotraj. -Znebili bi se radi prvega moža KGB?
Pištolo lahko spravimo noter in operativca ven.
Rabite le bedaka, ki bi to opravil. -Rabimo partnerja, ki bi sodeloval v nalogi.
Naj to opravi Ameriški partner v Moskvi.
Pred petimi leti
smo v enem dnevu izgubili devet agentov.
V moji izmeni.
Vassiliev je izdal ukaz.
Le svoje delo so opravljali. -Torej nimate Ameriškega agenta za to nalogo.
Potrebujete Rusa. -Potrebujemo najboljšega.
Ustrelili me bodo. -To načrtujem že tri leta.
Vsako podrobnost sem stokrat preveril. Nič ni popolnoma varno, je pa blizu.
Z Vassilievo smrtjo bomo uvedli red.
Le pravo osebo potrebujem za realizacijo. Ti lahko to storiš.
Ne bom te silil. Če boš zavrnila, boš pač zavrnila.
Moraš pa vedeti,
da sem jih prepričal k podpisu predčasne upokojitve. -Kako to misliš?
Če opraviš to nalogo, greš na Havaje.
Popolna svoboda, popolna zaščita. Vse, kar si hotela.
Pa so privolili? Kar tako? -Sem bil pač prepričljiv.
Kaj si jim rekel? -Da te nočem izgubiti.
Prav.
Dobro.
Boš ti v Moskvi?
Osebno te bom izvlekel. Le tako bom vedel, da si na varnem.
Šah.
Mat.
Oprosti, Alex. -Ti si nora! Nikoli ne boš prišla živa od tod. -Lezi na tla.
Mrtva si. -Tudi jaz te ljubim.
To je uspavalo.
Ne. Zaseden je.
Tu ne morete stati. -To je diplomatsko vozilo.
Niste videli tablic?
To je varnostno območje. Ustavljanje je prepovedano.
Če nočeš težav, pozabi na to.
Ja?
Še enkrat, zaseden je. Zaseden bo cel dan.
Počakajte.
Zaradi lastne varnosti se umaknite vsaj 20 metrov.
Prav, prijatelj. Vidiš tista vrata?
Na njih se bo zdaj zdaj pojavil moj sodelavec in tvojih skrbi bo konec.
Izginite! -Dajmo, vozi!
Anna?
Ne gani se! Ne gani se.
Običajno se tega lotim bolj civilizirano, a bil je jebeni teden in nimam več možnosti.
Odgovarjala boš z da ali ne in ne laži, ker bom vedel. Veš, kdo sem?
Ne. -Pravilen odgovor.
Sodeluješ s KGB? -Ne.
Z Mossadom? -Ne vem, kaj Mossad... -Ja ali ne. Taka je igra. -Ne.
Prav. Anna. Si jo videla?
Ne. -Dal ti bom točna navodila, kaj boš storila.
Če se ti bo javila, te poklicala, če boš ti poklicala njo, mi sporoči.
Si razumela? -Ja. -V stanovanju smo že nastavili prisluškovalne naprave.
Dobro, ven.
Se opravičujem, da smo te motili.
NEW YORK
Naša zvezda. Čestitam.
Hvala. -Zanesljivo opravljena naloga.
Potrjena je Vassilieva smrt in Rusi bodo imenovali drugega.
Upajmo, da nekoga boljšega. -Slabši že ne more biti.
Ta je bil res kreten.
Popravil si zadeve. Trajalo je, a vrnil si jim. Tega ne bo nihče pozabil.
Dobro.
Kaj novic o dekletu? -Verjetno mrtva, če ima srečo.
Dekle, kot je ona v sibirskem gulagu? Kako bi to šlo?
Gremo na večerjo, preden odideš. -Seveda.
Odlično opravljeno. Velika zmaga za dobre fante. -Ja.
NOVO SPOROČILO
PONEDELJEK, 14. OB 14:00 V PARIZU, OKREPČEVALNICA PARC MONCEAU. ANNA
Prihaja v park. -Razumem.
So lahko fantje bolj diskretni? Na kilometer in pol jih vidim.
Agenta 1 in 2, preveč očitna sta. Umaknita se.
Se vam sanja, kdo bi to bil?
Delamo na tem.
Na moji desni, Alexei Tchenkov.
Espresso. -Dobro.
Leonard Miller, CIA. Ob Vassilievem umoru je bil v Moskvi.
Vsi agenti, pripravite se na posredovanje.
Spravite me od tod. -Ne skrbi, prihajamo.
Da, gospod.
Postopek eksfitracije neizbežen.
Zaznavamo premike. Alexei, počakaj.
Kot raca čakam na strel. -Nihče ne bo ustreljen. -Eksfiltracija čez 20 sekund.
Alexei, ne stori kake neumnosti. -Petnajst...
Deset...
Pet... -Čakajte, čakajte. Ustavite se, ustavite se.
Zakaj, kaj se dogaja? -Tu je.
Lepo te je videti. -Z lastnimi rokami te bom ubil, veš?
Vem, a najprej se morava pogovoriti.
Bi nama rada povedala še za kakšnega ljubimca? -Ne, le vidva sta.
Kaj, za vraga, se dogaja?
Prišla sem se poslovit.
Za vedno.
Kot otrok sem se igrala z babuškami, dosti preden sem se pretvarjala, da jih prodajam.
Rada sem jih odpirala in gledala njihove lepe obraze.
Je ženska, znotraj ženske, znotraj ženske.
Če bi iz mene naredili lutko, kaj bi bila?
Hči? Dekle?
Ruska vohunka? Manekenka? Ameriška vohunka?
Če gresta do najmanjše, ki je zakopana v meni, kaj je?
Jaz nisem nikoli vedela.
Pa bi rada izvedela.
Karkoli je bilo med nami, me je pripeljalo sem.
Dalo mi je voljo do življenja in to, da se soočim sama s sabo.
Tega ne bom nikdar pozabila. -A pozabila si pravila, Anna.
Izvoli.
To sem odnesla iz KGB.
In to sem odnesla iz CIE.
Kdaj? -Tvoj kovček.
KOPIRANJE KONČANO
Dobro opravljeno. -Hvala.
Kaj pa zdaj? -Oba imata, kar vama pripada.
Vse bo po starem. In razšli se bomo, kot dobri prijatelji.
In če se ti kaj zgodi, bo šla kopija naravnost k medijem, ne?
Upam, da me imata rada, kot imam jaz vaju. Poskrbela bosta, da se to ne bo zgodilo.
Zelo zaupaš ljudem, ki jih ne poznaš. -V šestih mesecih bodo ti podatki zastareli.
Našli te bodo, kjerkoli boš.
Nikoli nisem imela niti dneva svobode.
Šest mesecev je cela večnost.
In bolje, da jih dobim.
Smo zmenjeni?
Vse dobro ti želim.
Vsaj za šest mesecev.
Alex?
To bo težko požreti.
Nekoč sem te vprašala, če boš na moji strani, če najdem izhod. -Ne, ne.
Rekel sem, da se bom potrudil. -To je vse, kar te prosim.
Če si kdaj premisliš,
se vrni k svoji družini.
Razumeš?
Moja edina družina je za to mizo.
Kuzla! Če misli, da ji bo uspelo...
Snemaj naprej. Ti ostani tu.
Boš prvi odšel?
Mislim, da bom malo ostal.
Ti plačam pijačo? -Ne izzivaj, kolega.
Anna! -Olga? -Nihče se ne zajebava s KGB.
Vsi agentje, gremo! Gremo, gremo! Spravite ga od tam.
Naj ji pomagam, Tchenkov. -Zakaj misliš, da potrebuje tvojo pomoč?
Umrla bo. -Nekega dne bomo vsi umrli, prijatelj moj.
Mislim, da bo bolje, če prvi odideš. -Za sabo imaš prosto pot.
Vztrajam.
3 MESECE PREJ
Prinesi mi dve palačinki, brez nadeva, samo s sladkorjem.
Vem, da so Američani stopili s tabo v stik.
O čem govoriš? -Ko si se vrnila iz apartmaja, si imela na zapestjih sledi lisic.
Takrat si izgubila uro.
Poznam te, Anna.
Poznam te, kot lastno hčer.
Za zdaj ta informacija ne bo šla iz te limuzine.
A moraš mi poročati, kaj vse Američani načrtujejo.
Kakšno nalogo? -Zadnjih 20 let smo imeli s KGB nekakšen odnos.
Ne prijateljski, a spoštljiv. Navsezadnje smo v istem poslu.
Z imenovanjem Vassilieva za direktorja se je to spremenilo.
Hočejo ubiti Vassilieva? -Hočejo, da ga jaz ubijem.
Kaj si na svetu najbolj želiš, Anna?
Svojo svobodo.
Stori točno, kar ti rečem, pa ti dam besedo, da boš svobodna.
Kje je? Dobro.
Pokaži mi drug kot.
Z leve. Tako, približaj.
Še! Še, še, še.
Naj vidim obraz. Obraz!
Ugasni.
Draga Olga, če dobiš to sporočilo, se je vse izšlo po načrtih.
Ti si na Vassilievem mestu, jaz pa... Upam, da sem živa.
Naučila si me, kako poskrbeti zase, saj nihče drug ne more in za to sem ti zelo hvaležna.
Nisem pa mogla izbrisati svojega dosjeja iz baze podatkov.
To lahko stori le Vassiliev. Ali njegov naslednik.
Vem, da boš držala besedo, saj ti čast veliko pomeni in brez nje nismo nič.
A za vsak primer, če bi hotela spremeniti najin dogovor, sem nastavila še eno past.
Posnela sem najin zadnji pogovor.
Vassiliev rok trajanja se je iztekel. Dovolj dolgo so nam moški krojili usodo.
Uporabi pištolo, ki ti jo bodo pripravili Američani.
Le pospraviti moraš prasca.
Uporabila sem vse, kar si me v teh dolgih letih naučila, zdaj pa je konec.
Upam, da boš to spoštovala.
In upam, da si ponosna name.
Mat!
Prasica.
IZBRISANO
Prevod in priredba Lorelei
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production